Derek gick på hårt i kväll.
Ja, verkligen! Vem gör så längre? Det är väl inte 1997?
Dessutom är han inte min typ.
- Vilken är din typ? - Det vet du nog.
Gör jag?
- Påminn mig. - Stark, vältränad, långa ben.
- Smart, men spelar dum. - Nej, jag känner inte igen det.
Du är inte förvånad.
Nej. Eller, jag vet inte. Jag var inte säker.
Jag kan inte hålla ögonen ifrån dig.
När vi dansar, menar du? Det betyder inget. Vi tittar alla på varandra.
När jag står bakom dig kan jag inte fokusera på musiken.
Jag känner din parfymdoft när du svettas -
- och sen kysser jag dig på halsen och på nyckelbenet.
Jag blir förvirrad.
Vad är det... med mig? För dig?
Det är ditt ansikte. Dina ögon.
Det låter dumt, men de är liksom upplysta inifrån.
De lever.
Jag känner mig dum.
Fortsätt.
Din mun.
Särskilt när du koncentrerar dig eller när du just ska skratta.
Och de förbaskade kindbenen.
Jag menar... De är löjliga.
Se på mig, Kat.
Aj!
Julia? Vakna, Julia!
Julia... vakna.
Hjälp!
Ert land är ödelagt! Era städer bränns ner av eld!
Främlingar plundrar och slukar era marker.
Inför era ögon intar inkräktarna templen!
Härligt. Precis vad vi behöver.
Se om du kan göra något åt honom, Joseph.
...förgör allt de ser.
- Lugn nu. - Mår du bra? Stå upp.
Välkommen. God dag. Så underbart att få ta emot er.
- Angela Rance. Välkommen. - Fader Devin Bennett.
- Ansvarig för påvens säkerhet. - Det är en ära att ha er här, fader.
...Djävulen kommer och tar era barn på natten!
Ni... ni...
Ibland tvivlar man på yttrandefriheten.
- Inkräktarna finns mitt ibland er. - Den här vägen. Hitåt.
Satan kommer att ta er! Oroa er för barnen, för de kommer att gå under!
Kolla på snuten.
Såja! Klia dig ordentligt på magen.
Se till att kolla kylen. Det kan finnas en skurk i den.
Nu är han trött. Han får inte sova när han måste gripa så många.
- Han behöver semester! - Du vet vad han tänker.
"Nu måste jag gripa en vit kille." Ingen här skulle skära ut någons ögon.
Det är en typisk, galen viting. Han måste ha två förnamn.
- Jonathan Percy Wilkerson. - Eller Richard Aaron McCoy.
- Men han kallas "Dickie"... - Tog de ögonen, sa du?
- Jag sa det inte till dig. - Vad tog de mer?
- Hur så? Är du polis? - Ser jag ut som det?
- Japp. - Ja. En sån där läskig polis.
Som om du saknar vänner.
Jaså? Är den äkta?
- Jag vet bara vad jag hörde. - Vad hörde du, då?
Du är en modern man, fader.
Du tror egentligen inte på demoner och Djävulen och allt sånt.
- Det är väl bara påhitt? - Handlar det här om Casey?
Håller du med Angela? Är Casey besatt?
Det som händer med Casey är komplicerat.
Jag tror att om man tror på Gud...
...måste man kanske acceptera möjligheten att han kan ha en motståndare.
Jag ber på kvällen. Mycket mer nu.
Jag frågar Honom vad jag skulle ha gjort -
- om ställningen inte hade rasat och ställt till mitt huvud.
Jag litar inte på mig själv nu.
- Det är något fel på min lilla flicka. - Jag vet.
Jag ser det också.
Vad ska jag göra nu?
Jag känner en person. Han känner till sånt här.
Case? Få se, Case.
- Nej. - Jag kommer in.
Den är jättefin. Precis din stil. Är vi klara?
Låtsas inte att du inte bryr dig. Det är hennes minnesstund.
Ja. Okej då... Jag gruvar mig för den.
Jag är ledsen att mamma är knäpp och tvingar dit dig med.
Jag ställer upp för dig. Om du blir nervös eller ledsen...
...så finns jag där för dig.
Klänningen är jättefin. Vi måste gå. Vi ses utanför om tio minuter.
Typiskt Kat att försvinna så och bara tänka på sig själv.
Såg du vad hon har på sig? Ingen särskilt löst sittande klänning.
Ritad i Milano, uppsydd i Bangladesh.
Den fångar ljus, öppnar dörrar och får det den vill ha.
Den passar aldrig på mig.
Den passar nätt och jämnt, vilket är själva vitsen, min sköna.
Ta den.
Den kostar 3 600 dollar! Inte en chans.
Det finns alla chanser.
Lägg den längst ner i väskan. Du får inte låta Kat vänta.
Känner du av något i huset? En energi eller närvaro?
Det fungerar inte så.
Hur fungerar det, då?
- Casey? - Ja.
Hon tyckte inte om det. Hon är mer...
Vild av sig.
- Är er andra dotter dansös? - Ja. Kat. Katherine.
Hur länge har ni känt fader Tomas?
- Är de vänner? - De är systrar.
- Det var inte det jag frågade. - De är... systrar och vänner.
Jag skulle vilja tala med er dotter.
Min make vill tacka er, kardinal Guillot, för ert hårda arbete -
- med planeringen av påvens bilkortege som tar hänsyn till handeln.
De som säger att kyrkan inte är strategisk... Vänta.
Ingen säger så.
Just det, mrs Walters. Det här kommer inte bara att främja -
- inflytelserika församlingsmedlemmars tro, utan även komma Chicago till gagn.
Det är underbart när samarbete ger mervärde för alla.
Men ska vi inte ta hänsyn till hans helighets önskan -
- att ägna lite mer tid åt Chicagos utarmade områden?
Med all respekt så hade vi invändningar mot att ändra resplanen -
- eftersom de områdena utgör ytterligare risk för säkerheten.
Hans helighet har lyxen att ignorera sådana saker, då han är en av folket -
- så därför måste vi ta dem i beaktande.
Fader Tomas, du åker röda linjen söderut härifrån på väg till din församling.
Ja, det stämmer, mrs Walters.
Är du orolig för hans helighets säkerhet under resan?
Det är nog mycket logistik inblandad i den här resan.
Tack, fader Tomas.
Men vi måste nog separera tanken på våld -
- i vissa av områdena, från de som arbetar och bor där.
I Fader Tomas församling bor hårt arbetande katoliker.
Han vill gärna skydda dem.
Min församling är inte utarmad.
Det här är en ny miljö för min unge vän.
Ursäkta hans okunskap.
Det är bra med skilda åsikter, särskilt från nytt blod.
Fortsätt.
För det första är det en ära att få vara här.
Jag vill inte ställa till besvär, men enligt planen -
- är påven i de södra delarna i två timmar och på Guldkusten i 1,5 dygn.
Människorna i de här församlingarna är bland de mest troende i stiftet.
De har inte mycket att erbjuda ekonomiskt -
- men andlig sett... är de rika.
Nej! Hjälp honom!
- Hjälp honom! - Skaffa hjälp!
Jag önskar att jag kunde göra mer.
Det känns fel att hon är där ensam.
Jag vet att mamma tror att jag är besatt eller något.
Pappa, som annars är rationell, har också börjat jaga upp sig.
Kan vi få det här gjort snabbt och säga att de inte behöver oroa sig?
Okej.
Jo... Casey. Den kvällen då jag kom hem till er...
Minns du vad som hände?
Du... dödade väl en råtta?
Ursäkta, vad gör han här?
- Han ska se på. - Se på vad då?
Kan du tala andra språk? Talar du andra tungor?
Kan du säga det igen på engelska?
Kan du få pennan att flytta sig?
Inte med handen. Kan du göra det?
Jag vill gärna ställa några frågor. Om det går bra, Casey.
Okej.
Jag har hört att du är duktig på idrott.
Så duktig är jag inte. Bara hyfsad.
Nu är du blygsam. Jag vet att du har idrottandet i blodet.
Men balett är väl snarare en konstform än en sport.
- Jag antar det. - Konstnären och idrottaren.
Hon är säkert den besvärliga.
- Ibland så... - Gillar du trädgårdsarbete? Växter.
Inte särskilt.
Problemet är att ju vackrare växten är, desto mer problem orsakar den.
Och de riktigt vackra -
- kämpar så hårt de kan för att få uppmärksamhet.
Solsken, vatten... De suger upp varenda droppe de får tag på.
Även om de måste suga livet ur alla andra växter i närheten.
Det är översta lagret. Nedanför det finns suckulenterna.
Robusta och motståndskraftiga. Behöver inte mycket uppmärksamhet.
- Undrar du om jag är en suckulent? - Älskar du din syster?
- Givetvis. - Tycker du om din syster?
- Ja, visst. - Men du fördömer henne.
- Det sa jag inte. - Det behövdes inte.
Hon var självisk och oförsiktig.
Hennes olycka splittrade er familj.
- Tycker du om din syster? - Ibland.
- Ibland inte. - Så är det att ha en syster.
Så är det att vara slagpåse.
Den som alla tar för given och ingen bryr sig om.
- Vad är det här? - Tråkiga, osynliga Casey.
- Dra åt helvete! - Vi försöker hjälpa dig, Casey.
- Var kommer den ifrån? - Vad tror du?
Har ni varit i mitt rum?
Sju års olycka. Får man inte det?
Vem gav dig den här, Casey?
Undanstoppad i din pråliga speldosa.
Den ser ut som en antikvitet, men den är väl ganska billig?
Lund & Tyler, 2003. Är det ett varuhus?
Titta inte på mig. Titta på dem.
Vem gav dig den här, Casey?
- En försäljare. - Sluta prata.
Det stämmer inte. En fickspegel till en pojkflicka.
Du var en vacker flicka.
- Jag var vacker. - Inte som din syster.
Han ljög väl för att du skulle känna dig speciell?
- Fick presenten dig att känna så? - Han ljuger inte!
Är mannen som gav dig den i det här rummet nu?
- Har den gjort dig illa än? - Res dig och gå härifrån.
- Det gör han aldrig. - Tyst.
- Jo då. - Säg åt din hjärna...
- Kan jag gå nu? - Han gav dig inte spegeln.
- ...att säga åt dina ben... - Den fanns i huvudet.
Den tog den formen när du släppte in den.
- ...att resa sig upp och gå ut. - Jag vill bara gå hem.
Jag talar till närvaron i Casey Rance. Jag kräver ett svar.
Vad vill du flickan?
Ge mig ett tecken på din närvaro.
När tog du första kontakten? Varför just hon?
Hon är inte speciell. Inte som Kat.
Va?
- Vad gör du? - Du kunde inte få den bästa.
Du fick nöja dig med det här. Titta, nu gråter den.
Jag vill gå hem.
Hoppas du är nöjd med tröstpriset.
Du går för långt.
Men du kanske inte kunde välja. Hon kanske valde dig.
I så fall är du svag.
I så fall är du hennes slav.
Jag är ingens slav.
Det här är uttänkt. Håll dig ur vägen.
Vad är ditt namn?
Pojken hälsar.
Vad hette han?
Visst, ja. Gabriel.
Hur hans nacke lät när den knäcktes.
Som en machete som delar bambu.
Hej, Döparen.
Jag har aldrig varit så levande som när han dog inför dig.
Universum öppnade sig.
Guds öga utvidgades -
- och du stod i centrum för Hans ointresse.
Nej, jag är inte döparen. Men jag uppskattar hans verk.
- Nu räcker det. - Det blev ett ordentligt sår.
- En sörja av majspuré. - Det räcker!
- Du har haft fullt upp, Tomas. - Problemet dök upp av sig själv.
Flickan är besatt. Det överstiger beviskraven.
Man bör göra en exorcism.
- Bilden är grynig, ljudet knappt hörbart. - Hon talade arameiska, Bennett.
Lär man ut det i skolorna här?
Vi har gjort det med mindre bevis. Kan du förklara för titulärbiskopen?
Flickan behöver en psykiatriker.
Men nu upprepar jag mig. Eller hur, fader Tomas?
Om vi inte gör det här är hennes liv i fara.
"Har du talat med fader Marcus?" "Nej, det har jag inte, biskop Egan."
Jag tar flickan till en psykiatriker.
Men först får min uteslutna vän förhöra henne som om hon är i Guantánamo.
- Vad för något? - Vi måste göra något för henne.
Du ljög för mig, Tomas. Jag är väldigt besviken på dig.
- Från Rom? - Din uteslutning.
Med omedelbar verkan.
Du ska lämna in kragen och får inte hålla mässa.
- Varför det? - Du drog vapen mot en prästkollega.
En exorcism ledde till ett barns död. Du lämnade St. Aquinas utan tillstånd.
Du förhörde en psykiskt instabil flicka utan över...
Det här är en helt annan sak.
Demonen i flickan kände till Mexico City. Förstår du?
De kommunicerar med varandra och utbyter information.
Kyrkan står för tre månaders omkostnader för dig.
Stiftet uppskattar om ni inleder ert nya liv utanför Chicago, mr Keane.
Morden som har ägt rum i södra delen av stan...
De tog ögonen, hjärtat, levern -
- könsorganet, huden på handflatorna och fotsulorna.
Håll käften!
Visa ut honom.
Jag hittar själv. Tack.
Du verkar upprörd. Vad skulle de ha sagt?
De borde ha berättat mer om vad som hände där inne.
- Vi är hennes föräldrar. - Vi gör som de sa åt oss.
Vi försöker upprätthålla en normal rutin.
Det ser inte bra ut. Varför tvingar du mig att gå?
Jag vet att du är upprörd, Kat. Men ingen tvingar dig.
Du behöver inte gå på din väns minnesstund. Vi kan stanna hemma.
Hon heter Julia.
Om du säger så där en gång till... "Din vän."
Hon heter Julia. Hette Julia.
- Nu är du orättvis. - Jag visste inte att jag gjorde det.
Det är mer orättvist att ägna hela livet åt något -
- som kan försvinna på 30 sekunder. Mitt knä är värdelöst nu.
- Ditt knä? - Du pressade mig. En kurs, tre kurser...
Jag har letat efter dig hela dagen.
Sista bänkraden. Skickligt, kriminalaren.
Är du berusad?
41 års nykterhet, fattigdom, kyskhet.
Mer eller mindre.
Jag får unna mig det.
Det som de gjorde mot dig i dag...
Jag vet inte hur det känns.
Just nu snurrar det ganska skönt.
Ge inte upp. Familjen behöver oss.
Vad ska vi göra åt det?
Tror du att jag kan besegra demonen helt på egen hand?
- Nej, givetvis inte. - Det här är ett kärl...
...för Herrens härlighet. Utan Hans nåd är jag en man i ett rum.
Gud har inte övergett dig. Det var kyrkan.
Visst. Vi bekämpar fienden med semantik.
- Det blir ett roligt misslyckande. - Jag kan göra det.
Du kan vägleda mig.
Om en kirurg förlorar händerna ger han inte skalpellen till städaren.
- Visa mig då hur man gör. - Vill du hjälpa flickan?
Ja, jag vill hjälpa flickan.
Observera. Interagera inte. Samla in bevis...
- Det har jag ju gjort. - Lyssna nu!
Vänta på att demonen ska manifestera sig fullt ut. Vi var för snabba.
Skaffa obestridlig bevisning. Det kommer snart.
Spring sen till biskopen, så kanske han skickar någon.
Gud satte dig i mitt huvud av en anledning.
Vet du vad som händer om du trotsar kyrkan?
Om du kommer in i rummet utan förkunskaper -
- riskerar du inte bara din karriär, utan din odödliga själ.
Den kommer att ta dig och krossa dig.
Den vålnaden vill jag inte ha i huvudet.
Jag tar inte ansvar för dig.
Jag tänker inte ge mig.
Då kommer du också att dö.
Kat!
Hej, Kat.
Hur är det, Kat? Är allt bra?
Ursäkta mig.
Kan du sänka musiken?
Mina damer! Samlas här.
Jaha... Julia.
Jättesnygg. Rolig.
Hon tappade alltid bort nycklarna.
Och blev utelåst från rummet.
De mest skräckinjagande fouettéerna i hela kompaniet.
Saknaden är stor.
Och så avskydde hon champagne.
Alla vet nog att Julia snarare var en whiskey-tjej.
- Skål för Jules. - Julia.
Vad sysslar hon med?
Är det Kats syster?
Håll käften.
Var snäll och gå. Du beter dig väldigt olämpligt nu.
Min syster har inte bara förlorat sin bästa vän, utan sitt livs kärlek.
- Jag är Kats syster, Casey. - Sluta!
Ja, det är en tragedi. Den sanna kärleken är borta. Så synd.
Jag är tacksam över att min syster överlevde.
Om bilen hade svängt åt andra hållet hade Kat dött och inte Julia.
Då hade Julia fått det trasiga knäet.
Det är 15 minuter till ridå. Kanske borde gästerna gå?
- Vad fan är det med dig? - Mig? Ingenting.
Kvällens framträdande är tillägnat två kvinnor i vårt kompani.
En som är borta och en som fortfarande finns kvar.
Julia Clark och Katherine Rance.
Vi saknar dig varje dag, Julia.
Vi finns här för dig när du är redo, Kat.
- Vilken jäkla utsikt! - Mrs Walters.
Ursäkta dröjsmålet. Jag sa god natt till min make.
- Ja, det är vacker utsikt. - Ja.
När jag kom tillbaka till USA, till Chicago...
...trodde jag att det var ett hav.
Men min syster sa att det är en sjö.
- Hon tog med mig till Sears Tower... - Det heter Willis Tower nu.
Det tar en minut att ta sig 100 våningar upp -
- så man känner det i magen.
Vi klev ur hissen och gick till...
- Vad säger man...? - Utsiktstornet.
Just det. Jag satte huvudet mot rutan och lutade mig framåt.
Och då såg jag ett litet stycke land. Michigan.
- Min familj tillverkade det glaset. - Jaså?
Det var grunden till Chicago Walters. Glas som inte gick sönder.
Det låter inte så speciellt, men byggnader som den här -
- den där och de där borta hade inte såna här fönster.
Ursäkta...
- Vad gör jag här? - Jag bjöd in dig. Och du kom.
Jag ville träffa mannen som klantade sig under planeringsmötet.
- Är det till mig? - Till St. Anthony's.
Och församlingen som inte är utarmad.
100 000 DOLLAR
- Jag vet inte vad jag ska säga. Det är... - Jag skriver ut fem såna i veckan, fader.
Om du inte vill ha den finns det fler behövande.
Förlåt mig. Där jag växte upp...
...gav man något för att få något.
Vår stad är i ett dåligt läge.
Vi pratar inte om det i kommittén, men vi vet.
Jag sa "utarmad". Jag menade bortglömd.
Övergiven.
Min make håller på att dö en mycket... ovärdig död längre ner i korridoren.
Det beklagar jag.
Han älskar den här stan.
Han älskar kyrkan.
Du mötte familjen Walters i en sentimentalt ögonblick.
Gör något bra av det.
Få mig att vilja skriva ut en till.
Nej, lyssna nu. Stanna hos Kat.
Jag tar hand om det.
Marcus!
In i bilen.
Du älskade väl eftermiddagen? Det var nog det bästa på hela året.
- Bryr du dig ens om flickan? - Det är inte mitt jobb.
Nio offer, Bennett.
Hjärtan, ögon, könsorgan, händer och fötter.
Material som behövs till Vocare Pulvere.
Det krävs inte nio lik för en demon.
Jo, om man åkallar mer än en.
Kan vi få lite musik?
I går såg jag en kristen fanatiker tända eld på sig utanför hotellet.
Polisen hittade ingen tändvätska.
Han fattade eld spontant.
Hans helighet är en stor och god man. Världen skulle vackla utan honom.
Han borde inte komma hit, men det gör honom än mer bestämd.
- Har kyrkan äventyrats? - Jag vet inte.
Jag ska ta reda på det.
Synd att du blev utsparkad från Chicago.
Du har vänner i stan.
Bussen till Tallahassee, Florida, stannar på flera hållplatser.
Första hållplats, Elgin.
VÄNNER
Första hållplats, Elgin.
- Mår du bra, tjejen? - Ja.
Om du vill prata om något så...
Jag sa att allt är bra.
För det var... en viktig kväll för Kat.
Och du liksom...
- Pappa? - Du liksom...
- Pappa? - Nästa hållplats, Harold Way.
- Såja! - Pappa.
Fin klänning.
- Jag sa att jag gillar din klänning. - Tack.
Den skulle vara snyggare på golvet.
- Nej, vart ska du? - Släpp...
Var inte otrevlig. Vi pratar ju bara.
- Du fick en komplimang. - Låt bli mig.
Du vill ju ha uppmärksamhet, som du klär dig.
Kolla! Jag är bara trevlig.
Släpp!
Om du vill ha hårda tag behöver du bara be om det.
Kom igen, du vet att du vill.
Det vet du!
Kom igen, vad heter du? Du...
Hallå!
Casey?
Om du vill ha hårda tag behöver du bara be om det.
Casey?
Casey!